Jag trodde aldrig jag skulle ta mig igenom D-dagen, eller dagarna efter.
Jag trodde jag skulle dö omedelbart.
Jag tänkte, antingen en snabb död eller så klarar jag mig helskinnad.
Alla var rädda, men jag tror att det finns personer som klarar rädsla.
Jag var nog en av dem.
Jag var lika rädd, men jag kunde tänka.
Man kände att man inte kunde svika sig själv-
-eller sina kamrater i gruppen.
Vi var rädda, men vi hade tränats att klara av rädsla-
-och att göra det arbete man var där för att göra.
Del 3
8 juni 1944 Normandie, Frankrike
Det ser ut som. . . Vad heter han?
-Du vet, från första plutonen. -Vår första pluton?
Ja, det gör det verkligen.
Blithe. . . Du, Blithe!
Blithe!
Jag tyckte väl att det var du.
-Är du ensam? -Du är den första bekant jag ser.
Det förvånar mig inte. De släppte av oss över hela halvön.
Vi har kämpat med 502:a sen vi slog i marken. Du, då?
-Jag. . .har försökt hitta E. -Välkommen i gänget.
-Hej, grabbar. -Dags att komma nu, Floyd.
-Vi trodde aldrig vi skulle hitta er. -Titta här! Snygg, va?
En riktig skönhet, sergeant.
Det är ingenting mot min Luger när jag får tag på en.
-Hur gick hoppet? -Jag missade fällningsplatsen.
-Det behöver du inte tala om. -Nej, jag antar det.
Har du souvenirer du vill byta?
Allihop tickar, i motsats till de förra ägarna. Har du nåt bra?
Inte än.
-Har vi förlorat någon? -Tommy Burger sköts i ansiktet.
Popeye Wynn blev skjuten i baken, men de klarar sig.
-Har du sett till löjtnant Meehan? -Nej. Hur så?
Kompanichefen saknas.
-De säger att han snart dyker upp. -Det skulle förvåna mig.
-Vem är chef nu? -Winters. Welsh är i första plutonen.
Sätt fart, första pluton!
Första pluton, på fötter!
E-kompaniet utgår!
-I dag! -Lystring! Det är snart mörkt.
Inga samtal, inget rökande och inget tjafs med killen framför.
-Vart är vi på väg, löjtnant? -Vi ska inta Carentan.
Enda stället där trupper från Omaha och Utah kan stråla samman.
De sitter fast. Generalen skickar hela divisionen.
"Pojkar, ge mig tre dygns hårda strider och sen blir ni avlösta. "
-Löjtnant, jag tar täten. -Korpral Hoobler blir vägvisare.
Blithe, fint att ni kom till oss.
Första pluton, fall in bakom F-kompaniet.
Andra och tredje pluton följer oss. Snabba på!
"Håll stalldörren stängd så att inte hingsten kommer ut. "
Väck inte tysken!
Helvete!
-Vi har tappat bort F-kompaniet. -Igen?
-Blithe, Skinny. . . -Perconte, vi väntar här.
Hoobler, ta med dig Blithe och leta rätt på F-kompaniet.
Fan också!
-Skickade du nån. . .? -Hoobler och Blithe.
-Varför stannar vi? -Officerare som inte klarat träningen.
Nu sätter vi i gång.
Jävla mygg!
Vad är det?
-Blixt. -Dunder.
-Jag hörde er över hela fältet. -Tillhör du F-kompaniet?
-Var har ni varit? -Blithe, gå och säg att vi fann dem.
-Jag tar reda på var töntarna varit. -Vem kallar du tönt?
Han är död. Hittade ni F-kompaniet?
Jag trodde att han skulle döda mig.
"Fallshirmjäger. " Divisionen tror att det finns ett regemente i Carentan.
En mindre att oroa sig för.
Edelweiss. Den växer bara i Alperna ovanför trädgränsen.
Han klättrade dit. Det sägs vara tecknet på en äkta soldat.
D-dagen plus 6 Carentan, Frankrike
För första rakt fram, hårt och snabbt.
Jag är strax bakom med andra och tredje.
-Nu! -Okej, första, nu ger vi oss av!
-Ner i diket! -Ta skydd!
-Helvete! -Var fan är allihop?!
-Vart tog de vägen? -Ingen aning!
Upp ur dikena och få fart på kulsprutorna!
-Vi måste få dem därifrån! -De är ju helt synliga!
Sätt fart, Buck! - Följ mig, E!
Upp ur diket! Det är män som blir dödade, Blithe!
Se till att komma bakom dem!
Eld från vänster fönster där uppe!
Följ mig! Upp ur dikena!
Det är en uppe i fönstret. . .
Sjukvårdare! Övre flanken!
Fan också!
Krypskytt på andra våningen!
Jag behöver understödjande eld.
Okej, jag sticker nu.
Guarnere, rensa sektorn till höger!
Är du okej, Shifty?
Vi måste ta lagerbyggnaden.
Shifty!
Beskjut fönstren!
Tipper, du och Liebgott tömmer byggnaderna!
Nästa två, stick!
Husen till höger! Nästa två!
Spräng dörren med en granat!
-Kom igen då, Luz! -Håll dig strax bakom.
Helvete! - De har oss inringade! Sprid ut er!
Bort därifrån!
Bort därifrån! Bort från gatan!
Sjukvårdare!
I fönstret!
Kom nu, du måste härifrån! Kom igen nu.
Sätt fart! Bort från gatan!
Lip!
Hej, kompis.
Ingen fara, allt är på plats. Upp med dig!
Hallå? Är det nån där?
Tipper! Tip!
Tipper, svara mig!
-Joe. . . -Ingen fara, Tip.
Det är ingen fara. Sätt dig. Försiktigt nu.
Herregud.
Håll ut, grabben. Det här ordnar sig.
Kan ni ge mig ett handtag?
Ta vänster flank!
Det ser illa ut.
-I Faderns, Sonens. . . -Ser du vad jag ser?
. . .som det var en gång, en värld utan slut. Amen.
-Irländare är helgalna. -Det borde väl du veta.
Smokey, fönstret!
-God morgon, sir. -Ert namn?
Sergeant Farnsworth från A-kompaniet, 501:a.
Jag ska berätta att det är klart härifrån till norr om tyskarna.
Tala om att 506 har säkrat alla positioner söderut.
Löjtnant Winters.
Är det säkert att gå över nu? Är det säkert att gå över?
-Vi vill flytta de sårade. -Ja, sir.
Då tar vi dem härifrån!
Där är den.
Tur att det var en rikoschett. Ni träffades bara av en liten bit.
Sårade som kan gå, till kön!
-Kan ni låta bli att stödja på det? -Knappast.
-Man måste ju försöka. -Vad har du planerat?
Vi väntar oss en motattack. Carentan är lika viktigt för dem.
-När, tror du? -Vi väntar inte.
Bataljonen vill att vi sätter upp en postering österut, högre upp.
Alla fält är översvämmade, så de måste komma därifrån.
-Klarar du dig? -Jadå.
Vad är det med Blithe?
Inget, utom att han inte kan se.
-Kan han inte se? -Han säger det.
Blithe. . .
Det är löjtnant Winters. Vad hände?
Jag vet inte, sir. Det blev bara alldeles svart.
-Ser du inte? -Inget. Jag ser ingenting.
Ta det bara lugnt, Blithe.
Jag ska se till att du kommer härifrån, tillbaka till England.
Det kommer att ordna sig.
Sir. . .
. . .jag ville inte svika någon.
Ta det bara lugnt.
Det är bra, grabben.
Sir. . .
-Ja, vad är det? -Tack, sir.
Jag är bra nu.
Jag tror att jag är bra nu.
-Kan du se? -Jag vet inte vad som hände.
Men jag tror att jag mår bra.
Stanna här en liten stund till för säkerhets skull-
-och rapportera sen till din pluton.
Ja, sir.
Ska vi sätta på förbandet nu?
-Berlin till jul. -Du snackar så mycket skit.
Herregud, den här tyska osten smakar lika illa som den luktar.
Brödet är torrt.
Vi gick bara in i stan och tog över. Tyskarna har nog inget kvar att ge.
Se till att de inte träffar dig när de slänger in handduken.
Berlin till jul.
Njut så länge ni kan. Vi ska strax vidare.
-Bort från staden? Redan? -Ja.
Vet de inte att vi har slagit oss ner här?
Snyggt, Groucho. Jäkligt smart.
-Du riskerar livet. -Jaså?
Jag såg det aldrig.
Att Speirs skjuter fångar och en sergeant i hans egen pluton?
Sköt han en av sina egna?
Det sägs att killen var full och vägrade patrullera.
Jag känner en kille som hörde ett ögonvittne berätta. . .
-. . .att Speirs dödade fångarna. -Varför?
På D-dagen. Speirs träffade på en grupp fångar som grävde ett hål.
De var bevakade. Han bjuder dem på cigaretter.
Han tänder dem till och med.
Plötsligt tar han fram sin Thompson och...
. . .skjuter dem.
Bjöd han dem på röka först?
-Det gör att jag inte tror på det. -Jag hörde att han inte gjorde det.
Visst gjorde han det, men de var fler än åtta, minst tjugo.
Vilken skytt.
Alla utom en kille. Han lät honom vara.
Jag hörde att han tog den sista 105:an helt ensam.
-Sprang som en galning. -Det såg jag faktiskt.
-Jag struntar i om resten är sant. -Albert. . .vad tror du?
Jag vet inte, jag måste lita på vad andra berättar.
Första pluton, nu ger vi oss av!
Tar du dina cigaretter? Vill du byta mot nåt?
-Ni också, Blithe! -Upp med dig!
-Luz, hur långt ska vi? -Herregud, Frank, jag vet inte.
-Tills de säger att vi ska stanna. -Det är höglänt terräng längre fram.
Okej, geniet. Svara på det här då!
Varför är E-kompaniet alltid främst när vi gör en framryckning-
-eller som nu, helt utsatta i kön?
-För att du ska vara beredd. -Vi får aldrig vara i mitten.
Det finns nio kompanier i regementet. Från A till l. Tänk på det.
Ser du?
Kontakt till höger! Ta skydd!
Där ser du!
Ta hit den!
Luz, kom hit med radion!
Vad har de att sjunga om?
Blixt.
Dunder.
Låten fastnar.
-Löjtnant, några nyheter? -Samma som i eftermiddags.
-De trycker i sina häckar, vi i våra. -Kan ni vänta en stund?
-Blithe borde få vila. -Mina tänder skallrar.
-Sätt fart nu, Martin! -Ni kan räkna med mig, sir.
-Hur är det, Blithe? -Bara bra, sir.
Vad hände på sjukstugan?
Doc kallade det "hysterisk blindhet" .
Nej, tack.
Uttorkning är soldatens värsta fiende.
Det är ett spel, Blithe. Det är allt.
Vi flyttar bollen framåt en meter i taget. Det är bara ett spel.
-Vad, sir? -Det här. Alltihop.
-Nej tack, sir. -Bara ett spel.
Harry.
Tyskarna lämnade bara kvar ett kompani i Carentan.
-Resten drog sig tillbaka i går. -Ja, det gick för lätt.
De har omgrupperat sig.
De kanske tänkte göra ett motanfall när vi sprang på dem. Okänd styrka.
De vill ha staden tillbaka och vi är i vägen för dem.
Om de inte kommer, anfaller vi 05:30.
Männen får sätta på bajonetterna.
-Ingen svår hälta. -Jag överlever nog.
-Hur är det? -Det gör ont.
Krig är ett helvete.
Smith, vakna!
Kom igen, Smith, du har vakten! Du har vakten!
Smith, det är jag Talbert.
-Smith, vad i helvete gör du? -Jag visste inte. . .
-Sjukvårdare! -Han såg ut som en tysk.
Kan du andas? Titta på mig!
-Ja, jag kan andas. -Jag pudrar sulfa i såret.
Vad i helvete är det? Det låter som om det kom från tredje plutonen.
Ska du inte sova lite?
-Jag tror inte att jag kan. -Gå och ta en titt, då.
Okej, sergeant.
-Blixt. -Dunder.
-Löjtnant Speirs. -Vart är ni på väg?
-Ta reda på vad det är för oväsen. -Jag kommer därifrån. Ingen fara.
Ni har nervösa soldater i kompaniet.
Ja, det har vi. Det kan jag garantera.
De inser inte hur enkelt det är.
Enkelt. . .? Vad är enkelt, sir?
Man gör det man måste göra.
Som ni gjorde D-dagen?
Löjtnant. . .
När jag landade så hamnade jag i ett dike alldeles ensam.
Jag somnade. Det berodde nog på åksjukepillren vi fick.
När jag vaknade försökte jag inte hitta mitt förband. . .
. . .för att slåss. Jag bara. . .
Jag stannade bara där.
-Vad heter du? -Blithe. Albert Blithe.
-Vet du varför du gömde dig? -Jag var rädd.
Vi är alla rädda.
Du gömde dig därför att du hoppades, men det enda hopp som finns-
-är att acceptera att du är död. Ju snabbare du accepterar det-
-ju snabbare kan du fungera som en soldat ska fungera.
Utan nåd, utan medlidande, utan ånger.
Alla krig är beroende av det.
D-dagen plus 7 Carentans omgivningar
Vill du ha lite burkmat?
Här får ni ammunition, grabbar. Gör inte av med allt på en gång.
Vi kanske anfaller en svagare styrka, kanske fallskärmsjägare.
Eld, rörelse. Det är så det är.
D och F är på vänster flank. Några frågor?
-Vi ska få dem att hojta. -Klockan är halv tio där hemma.
Skydd! Ner i hålen!
-Sätt in posteringen! -Jag kollar fronten först.
Alla E-stationer, håll era positioner!
E Sex, de skjuter granater längs hela fronten. Inget infanteri än.
Riktning höger, plus 15. Laddning tre, räckvidd 600!
Kom igen! Snabba på!
Titta efter siluetter mot horisonten! Leta rätt på ett mål!
Ner med er!
Perconte, få ordning på manskapet! Håll er nere!
Perconte, till vänster! Fortsätt!
Jag vill ha eldövertag! - Guarnere, håll dem nere!
Skjut mot bergskrönet!
Nej! Nej!
Var i helvete kom de ifrån?
Där ryker vänster flank!
D och F retirerar.
Vem i helvete gav den ordern?
Fortsätt skjuta. Håll er nere! - Fortsätt skjuta, Perconte!
Blithe, stå upp! På fötter, soldat!
Upp med dig!
Bra, Blithe! Du klarar det.
Skjut, Blithe!
Se till att träffa de där jävla tyskarna. Ge dem bara, Blithe!
Fortsätt skjuta!
Fortsätt skjuta! Ge dem, bara!
Ös på bara, Blithe!
Tyskar där borta! Sätt fart!
Höger flank!
McGrath, häråt! - Eldgivning höger!
Ner!
Sluta inte!
Ni ser ju till att jag blir dödad!
Jag visste att ni skulle få mig dödad!
Vänta tills jag säger till!
-Skjut inte än! -De är för nära!
Sjukvårdare!
Skjut nu, McGrath!
Ducka!
Understödjande eld!
Eldgivning söder!
Gjorde du frivarv?
Smith, jag är träffad! Ta mig härifrån!
Sjukvårdare!
Allt väl? Sätt fart, då!
Slut på ammunition!
-Skip, mer ammunition! -Jag är på väg.
Sjukvårdare!
Vad var det?
Shermans!
Hallå där, andra pansartruppen.
Era sorgliga jävlar, spring!
Åh, vilka skönheter!
Nu ger vi dem! Kom igen!
-Titta, Shermans! -Det var fan i mig på tiden.
Kom igen!
Hur är det, grabben?
Det var visst en sjujäkla strid.
Framåt på höger flank.
D-dagen plus 25
-Vi måste få veta vad som finns där. -Vem ska jag skicka?
-Fråga efter frivilliga. -Det avskyr jag.
Välj några, då.
Vi behöver ta en titt på bondgården. Vem vill gå?
-Jag går. -Någon annan?
Martin, Dukeman, ni är frivilliga.
-Jag tar täten. -Blithe först.
Harry, du har släpat omkring på reservskärmen sen vi hoppade.
Jag ska skicka den till Kitty när vi kommer till England.
Siden. En fin bröllopsklänning. Det är ju ransonering.
-Det hade jag aldrig trott. -Att jag är sentimental?
Att du tror att vi klarar oss tillbaka till England.
Okej.
Nu igen! - Understödjande eld!
Kom igen! Håll ut, Blithe!
Fortsätt framåt!
-Sjukvårdare! -Översta fönstret till höger!
Håll ut!
Vi behöver en sjukvårdare!
Eld upphör!
Ta det lugnt, Blithe.
Släpp fram mig!
-Vad hände? -Krypskytt.
Jag tar hand om dig nu.
-De drar oss ifrån fronten. -Nu?
Till ett läger norr om Utah Beach. Varm mat och duschar.
Sen tillbaka till England.
Harry.
-Hur är det med benet? -Stelt, det värker.
-De vill att jag tar det lugnt. -Det borde du göra.
Jag talade med överste Sink.
Han sa att han uppskattade att E-kompaniet höll fronten.
Han sa att general Taylor var nöjd.
Därför kom jag till Frankrike, för att göra general Taylor nöjd.
I tacksamhet för det blod ni spillt i rikets tjänst-
-är det mig en ära att överlämna Purpurhjärtat.
Tack, sir.
Hur många är det nu? Två? Tre? Du har ingen skam i kroppen.
Jag har ett hål i axeln och ett i vaden, dessutom en böld på skinkan.
Han får bara ett.
Härligt att vara vid liv!
-Det var nära. -Jag missade stort.
Hoobler, var tyst nu!
"Bajonettens natt. " Natten den var mörk och kall. . .
. . .när sergeant Talbert, säger man i alla fall. . .
. . .drog på sig capen och gick mot fronten klädd som tysk.
-Varför har ni så bråttom tillbaka? -Vi behöver inte dig, Tab.
En fallskärmsjägare vår hjälte fann Han sov, så han sa hans namn.
"Smith, det är dags att du också tar ett pass. "
-Vet ni vad han snackar om? -"Bajonettens natt. " Jag vet inte.
Smith som sov alldeles nyss blev snurrig och konfys.
Grep geväret snabbt och tyst.
Han hörde Floyd, men såg en tysk.
"Det är jag" skrek Tab. Men Smith gick på med bajonetten.
Han stack till en gång, sen två och skar upp grabben från Kokomo.
Jag går till baracken.
-Är du Heffron? Varifrån? -Vem är du?
-Från Philadelphia? -Ja, södra Philadelphia.
-Det visste jag. 17th Street. -Ja. Front Street.
Känner du Johnny Waylon som kallades Tjärskallen?
Du skadades inte i strid och får inget Purpurhjärta-
-därför tar vi saken i egna händer.
Tab, det här är till dig.
Jag kunde ha skjutit honom, men jag trodde att han behövdes.
Några meddelanden!
Först och främst är exercisen 22:00 inställd.
För det andra är alla permissioner indragna.
Vi ska tillbaka till Frankrike. Packa allting.
Vi kommer inte tillbaka till England.
Den som inte har skrivit testamente går och gör det.
Bilarna avgår från Membury 07:00.
Hallå? Hallå?
-Miss Lamb, förlåt det är så tidigt. -Ingen fara, menige. . .
-Malarkey. -Kom in.
Det är faktiskt sergeant Malarkey.
Ni vill förstås ha er tvätt. Jag hörde lastbilarna hela natten.
-Jänkarna är visst på väg ut. -För gott den här gången.
Två skjortor, två byxor. Det blir två pund och två pence.
Tack.
-Vill ni ha en kopp te? -Nej tack, jag har jäkligt. . .
. . .lite bråttom, men tack ändå.
Jo, soldaten, löjtnant Meehan ingår väl i er grupp?
Han har väl inte glömt sin tvätt?
-Jag tar den. -Tack.
Skulle ni kunna hjälpa mig med några andra?
Sergeant Evans. Moya. Blowzer.
Gray. Miller.
Owen. Collins.
Elliot. Blithe.
När E-kompaniet drogs tillbaka den 29 juni hade man förlorat 65 man.
Albert Blithe återhämtade sig aldrig från sina skador. Han avled 1948.